La creació.
Mireu!
S'ha fet clar
i abans era fosc.
Mireu, foscor una altra vegada!
He separat la llum i la foscor.
La llum és el dia i la foscor la nit.
Per això, cada dia té dia i nit.
Avui ens ocuparem del segon dia
de la creació, del Gènesi.
Avui toca la separació de les aigües
de sobre i de sota.
Les aigües de sobre separades per una cúpula
són les que produeixen la pluja,
gràcies a les finestres de la cúpula que deixen caure l'aigua.
La cúpula inclou el firmament, on ficaré els estels.
Les aigües de sota inclouen les masses d'aigua,
com els rius i els mars.
Mireu!
Al segon dia, vaig separar
les aigües de sota i de sobre
i, durant el tercer dia,
he separat les aigües de sota el cel de la terra seca,
per una banda, tenim roques, sorra i muntanyes
i per altre, mars, rius i llacs.
Amb l'aigua, he creat la vegetació.
Bonic i perfecte!
Ja he creat i separat les aigües
avui, quart dia,
cal guarnir tot una mica.
He posat el sol, pel dia i la lluna per la nit.
Ara, de dia, veurem el sol, mireu!
I ara, de nit, la lluna.
Així hi ha el dia i la nit.
El cinquè dia de la creació
faig aparèixer les aus a l'aire
i a les aigües del mar, rius i llacs,
peixos i altres animals aquàtics.
Al sisè dia de la creació,
faré els animals de terra
però encara falta una cosa que no recordo...
T'agrada el que veus?
Ja he acabat la meva obra,
avui que és el setè dia.
Ja he creat el món, amb tots els guarniments,
separat les aigües i creat als humans.
Durant el setè dia, em toca descansar i dormir.
Ja no sóc responsable dels problemes del món creat.
Anem a dormir junts?
Un paisatge estàtic amb arbres
i dos animals de cada.
El sol travessa el firmament
i la lluna el segueix.
Ja ho tinc tot fet.
Què faig al sisè dia?
A aquest ésser li insuflaré vida!
Tot això és per tu.
Per mi?
I això?
Què és?
Tu has d'anomenar les coses.
Jo he d'anomenar-ho?
Doncs això seran peixos!
Tu has d' anomenar-ho!
Ocells!
Lleons!
Quin rugit!
Arbre
Planta
Tots tenen parella
i jo només sóc un.
D'aquest arbre, no se t'acudeixi
agafar el seu fruit.
A aquest ésser li insuflaré vida!
Què bonic tot!
No agafis cap fruit!
Una serp.
Si menges d'aquesta fruit, seràs com Déu.
I sabràs diferenciar el bé i el mal.
Vinga! Tasta-la!
Deixa-me-la provar una miqueta!
És bona?
És deliciosa!
No em miris!
S'han vestit tots dos?
Per què us heu vestit?
La fruita! Us l'heu menjat?
- Ha estat culpa d'ella. - No! És culpa de la serp.
Tots tres sou culpables!
A partir d'ara, l'home està condemnat a treballar.
I a les dones, els hi multiplicaré el dolor en el part.
I tu, serp: t'arrossegaràs per sempre!
A més a més, serp...
...tindràs enemistat eterna amb les dones.
La serp fuig.
I vosaltres dos, a partir d'ara, sereu mortals.
Però ens podem quedar?
No! Us expulso!
S'obre una porta.
Déu manà al querubí brandar una espasa de foc
per expulsar-los del paradís.