Hola a tothom! Com esteu? Ja estic a punt!
Preparats per fer un tomb pel Sistema Solar? Som-hi!
Ai! Un moment!
Abans de marxar hem d’aprendre
els signes dels objectes que ens trobarem al cel!
El sistema solar està conformat pels següents astres:
el Sol, els planetes, els satèl·lits,
els estels, els asteroides i els cometes.
I ara sí que marxem!
Som-hi!
Ja hem arribat al Sol!
El Sol és un astre molt gran que fa molta llum.
Il·lumina la Terra i fa que sigui de dia.
El Sol és un estel.
La resta d’estels que veiem a la nit són com el Sol,
però la distància fa que els veiem petits.
Però com que el Sol és més a prop
el veiem més gran.
El Sol permetria encabir
1.300.000 planetes Terres!
És enorme!
A més, hi fa tanta calor!
La temperatura del Sol és de 5.500°C!
Si a la Terra amb 40º ja passem calor...
Imagineu-vos al Sol!
La Terra i altres planetes giren al voltant del Sol
que està al centre del Sistema Solar.
El nostre sistema solar en té 8.
Anem a visitar el primer planeta?
Ja hem arribat!
Ja som a Mercuri, el seu signe és aquest.
És el planeta més petit del sistema solar,
és de color gris i té molts cràters
a causa dels meteorits que impacten contra ell.
Per això em protegeixo amb el casc!
Triga 88 dies terrestres en donar una volta al Sol,
és el que té l'òrbita més petita de totes.
Potser que marxem...!
Quina calor!
Som a Venus, aquest és el seu signe.
Té una temperatura altíssima!
Venus està a 463ºC!
El seu moviment de rotació
és invers al de la Terra.
A més a més, quan plou,
plou àcid sulfúric.
Aquí la vida seria impossible.
Millor marxem, no sigui que plogui.
Aquest planeta és casa nostra.
Aquest és el seu signe.
És la Terra.
Imagineu-vos que aquesta bombeta és el Sol
que ens escalfa i il·lumina
i ara imagineu-vos que aquesta pilota és la Terra.
La Terra no és una esfera perfecta,
està lleugerament aplanada pels pols:
pol nord i pol sud.
A més a més, el seu eix
es troba lleugerament inclinat.
Els 8 planetes descriuen òrbites al voltant del Sol,
però totes diferents entre elles.
Mercuri, el més proper al Sol,
descriu una òrbita tan petita
que aviat la fa.
I el més llunyà, triga més.
La Terra és el tercer planeta més proper al Sol.
El moviment de la Terra al voltant del Sol
s'anomena moviment de translació.
La Terra triga un any a fer-lo.
Com sabeu, en LSC el signe d'1 any és aquest,
que prové del moviment de translació.
La Terra triga 365 dies.
Si ens fixem en l'hemisferi nord i en els rajos solars
podrem veure que el sol toca aquí, per tant, és l'estiu.
En aquesta posició, l'hemisferi nord
rep parcialment rajos solars: és la tardor.
En aquesta posició, l'hemisferi nord
no rep rajos del sol: és l'hivern.
I en aquesta posició és la primavera...
... i el cicle es repeteix.
La Terra realitza un altre moviment
a part del moviment de translació.
La Terra també gira sobre ella mateixa,
és el moviment de rotació.
És aquest moviment.
Aquest moviment explica el dia i la nit.
Quan els rajos del Sol toquen la Terra
surt el Sol i és de dia.
Per altra banda, quan la Terra gira
i no li toquen raigs de Sol, el Sol s'amaga
i es fa de nit.
Així, quan a una meitat de la Terra és de nit
a l'altre és de dia, i així successivament.
La Terra triga 24 hores a fer una volta sobre si mateixa.
En el transcurs d'un dia, surt el Sol i es fa de dia
i s'amaga el sol i es fa de nit.
Així, la Terra fa 365 moviments de rotació
quan fa una volta al Sol.
Hi ha 365 dies i 365 nits en el moviment de translació.
El 70% de la Terra està coberta per aigua
i l'altre 30% està compost per terra: els continents.
La Terra té habitants, flora i fauna,
a diferència dels altres planetes, que sapiguem.
A la Terra existeix la vida per tres factors:
En primer lloc, gràcies a l'energia del Sol
que ens dóna llum i escalfor.
En segon lloc, gràcies a l'atmosfera,
que és una capa d'aire que ens protegeix,
regula la temperatura i filtra els raigs solars.
I, en tercer lloc,
gràcies a l'existència de l'aigua.
Si la Terra estigués massa a prop del Sol,
l'aigua s'evaporaria.
En canvi, si la Terra estigués lluny del Sol,
l'aigua es congelaria i no podríem beure'n.
Gràcies a la distància a la qual es troba, tenim aigua líquida
podem beure-la i poden viure-hi peixos.
Llàstima que els humans no tenim cura del nostre planeta:
desforestem, contaminem,
i ja hem extingit moltes plantes i animals...
Si un extraterrestre vingués de visita i preguntés
per tots aquells animals i plantes? Quina vergonya!
Hem arribat a la Lluna, aquest és el seu signe.
La Lluna és un satèl·lit natural del planeta Terra.
Imagineu-vos que la bola blanca és la Lluna
i la blava és la Terra.
La Lluna dóna voltes al voltant de la Terra,
diferent del moviment que fa la Terra al voltant del Sol.
El recorregut que fa la Lluna al voltant de la Terra
té una durada de 28 dies, aproximadament.
Sembla que la Lluna estigui a prop de la Terra,
però realment està a 384.400 km de distància.
Està ben lluny!
A la Terra existeix una força
que ens permet caminar
per tota la superfície del planeta.
Aquesta força s'anomena
força de la gravetat.
Si caiem, ens fem mal
en canvi, a la Lluna, en ser un satèl·lit més petit,
la força de gravetat és més feble
i no pots caminar normal, per moure't has de fer petits salts,
ara, si caus, no et fas mal!
Des de la Terra, sempre veiem
la mateixa cara de la Lluna
car la Lluna no gira sobre si mateixa.
A més a més, la Lluna no té llum pròpia,
des del nostre planeta veiem la Lluna
perquè reflecteix la llum del Sol.
Però a vegades, la Lluna és creixent altres decreixent,
i algun dia, plena.
En seu recorregut al voltant de la Terra,
la Lluna rep la llum del Sol a la mateixa cara.
Aquesta és la causa per la que veiem diverses formes.
Sempre mirem la mateixa cara
de la Lluna des de la Terra.
Les primeres a veure
l'altra cara de la Lluna van ser les dues tortugues
que hi anaven a bord del coet rus Zond 5 al 1968.
Les tortugues van anar
i tornar de la Lluna
sense rebre cap mal.
Van tornar en perfecte estat.
Un any després
des d'Amèrica, el primer humà,
Neil Armstrong trepitjà la Lluna.
Va viatjar amb el coet anomenat Apol·lo 11.
Armstrong va passejar per la Lluna
i les seves petjades encara es conserven
perquè en no haver-hi atmosfera
no hi ha vents que les esborrin.
Si teniu curiositat, aneu-hi!
Hem arribat al quart planeta més proper al Sol.
És el planeta Mart i aquest és el seu signe.
És de color vermell.
Té moltes tempestes de sorra.
És una mica fred: -46º de temperatura mitjana.
S'assembla a la Terra,
però és una mica més petit.
En l'actualitat no té aigua,
però sí que en va tenir en el passat,
la vida ara aquí, per tant, seria impossible. Llàstima!
Marxem?
Ja hem arribat al cinquè planeta!
És gasós, per la qual cosa no puc ser-hi dreta.
M'enfonsaria!
És el planeta Júpiter, aquest és el seu signe.
Un dia a Júpiter dura 10 hores terrestres,
rota massa ràpid.
Quasi no pots gaudir del dia!
Et lleves i aviat has de tornar al llit.
La taca vermella és una tempesta gegant
que podria encabir fins a dues Terres
només en aquella taca.
A més a més, el planeta Júpiter
té més de 60 llunes que l'orbiten.
Anem a veure'n un altre?!
Ja hem arribat a Saturn, aquest és el seu signe.
És un planeta gasós com Júpiter.
Al voltant de Saturn
hi ha un anell
format per roques i pols.
És un planeta molt fred,
la temperatura és de -180º.
El seu clima es força curiós:
a la Terra, quan plou, cauen gotes d'aigua,
en canvi, a Júpiter, no cauen gotes d'aigua,
cauen diamants!
Increïble!
N'anem a buscar i ens fem joies?
Anells, arracades..?
Però potser que anem al pròxim planeta.
Ja hem arribat al setè planeta: Urà,
aquest és el seu signe.
És de color blau
i també és gasós.
Fa el moviment de rotació al volant del Sol
de manera vertical.
La resta de planetes ho fan de manera horitzontal.
Anem a veure l'últim planeta? Ja quasi estem!
Ja hem arribat a l'últim planeta: a Neptú,
aquest és el seu signe.
És molt fred: té una temperatura mitjana de -205º,
a causa del fet de ser el planeta més llunyà del Sol.
Com Urà, Neptú és de color blau.
És tan lluny del Sol,
que triga 164 anys terrestres
en fer una volta sencera al Sol.
Triga moltíssim!
És maco, però bastant apagat. No és gaire viu.
Millor tornem a la Terra! Som-hi!
Ha estat un bon viatge, oi?
Fins ara els humans només hem arribat a la Lluna,
encara no hem aconseguit arribar a cap planeta.
Tot el que coneixem
és gràcies a imatges capturades
des de naus no tripulades.
Des de la Terra,
el primer en observar el cel amb telescopi
va ser Galileu Galilei,
se'l va construir ell mateix,
aquest és el signe d'en Galileu.
Més endavant, Newton, amb aquest signe
el va millorar
i ara ja en tenim d'estratosfèrics!
A més de planetes i satèl·lits,
al sistema solar també hi ha asteroides i cometes.
Els cometes, aquest és el seu signe,
són cossos celestes
que tenen una cua o estela al darrera.
Aquest és el signe dels asteroides
que són cossos rocosos.
Quan xoquen, freguen o entren en contacte
amb els planetes o satèl·lits, deixen marques.
La Lluna és plena de cràters
a causa dels asteroides.
Fa milions d'anys, a la Terra
va caure un que va acabar amb els dinosaures
i va possibilitar una evolució
de la qual va sorgir la humanitat.
Els antics en pensar com anomenar els planetes
es van basar en la religió.
Al ser una religió politeista existien molts déus.
Així, cada planeta rebia el nom del déu
amb el qual compartia alguna característica.
Júpiter era el déu més gran,
per això, el planeta més gran es diu Júpiter.
Mart és el déu de la guerra,
un nom perfecte pel planeta vermell
que evoca el vessament de sang de les guerres.
I el planeta més brillant i bonic,
rep el nom de la deessa de la bellesa: Venus.
Els dies de la setmana
també estan relacionats
amb el nom dels planetes.
Dilluns, dia de la Lluna.
Dimarts, el dia de Mart.
Dimecres, el dia de Mercuri.
Dijous, el de Júpiter.
Divendres, el de Venus.
Dissabte el de Saturn.
I diumenge. I diumenge quin?
En català o castellà ha perdut el seu origen,
però en angles encara el podem reconèixer:
sunday, el dia del Sol.
Quantes coses hem après!
El sistema solar no és únic a l'univers,
existeixen molts de sistemes solars
entre les diferents galàxies,
que hi ha a l'univers.
Aixó com a la Terra hi ha vida
gràcies al Sol,
a l'atmosfera i a l'aigua.
Hi ha que tenen aquestes condicions
i potser n'hi ha d'éssers vius en aquells planetes.
Qui sap! Què en penseu?
M’ha encantat fer aquest viatge junts.
Repetirem! Fins aviat!