Hola a tothom!
Us proposo pensar en el temps!
El temps és un misteri.
Si no penso en ell, sé que és el temps,
però si algú em pregunta: Què és el temps?
No sé pas la resposta!
I ningú al món la sap!
El temps mai s'atura.
Sempre avança cap al futur,
mai cap enrere.
No podem ser un altre cop nadons,
ni tornar a entrar a la panxa de la mare, per exemple.
El temps és una cosa molt curiosa.
Normalment el dividim en tres:
el passat, ell present i el futur.
Però el passat ja ha passat,
així que ara mateix ja no existeix!
El futur encara no ha arribat,
per tant, tampoc existeix!
I el present és molt curt, aviat és passat!
Mireu que n'és de fugisser el present: ara, ara, ara... És de bojos!
I el més curiós de tot
és que el temps de totes les coses
no és infinit, és limitat.
Hi ha coses que tenen una vida molt llarga
i altres de més curta.
Per exemple, l'estrella té una vida de milions d'anys,
però, tard o d'hora s'extingeix.
Altres, duren molt poc, com una bombolla de sabó,
que té una vida molt curta.
Totes les coses, tard o d'hora,
s'acaben extingint.
Com els éssers vius, que també morim.
Per tant el temps és el més valuós que existeix,
més que els diners, més que l'or, més que tot.
No podem perdre el temps.
Hem d'aprofitar el temps i la vida.
Hem de valorar i organitzar el nostre temps.
Sabeu com s'aprofita el temps? Aprenent!
Avui aprendrem com dividim el temps
els humans quan pensem en la nostra Història.
Bàsicament en cinc períodes:
La prehistòria,
l'edat antiga,
l'edat mitjana,
l'edat moderna
i l'edat contemporània.
Sabeu quin dels cinc períodes
és el més llarg en el temps?
La prehistòria!
Dura centenars de milers d'anys!
La prehistòria és molt més llarga
que totes les altres etapes juntes!
Els altres períodes hi cabrien milers de vegades a dins!
Aquesta etapa comprèn el temps
des de l'aparició de l'ésser humà
a partir de l'evolució des dels homínids
fins la invenció de l'escriptura.
La prehistòria està dividida
en tres grans etapes:
el paleolític,
el neolític
i l'edat dels metalls.
A l'època del paleolític,
els humans vivíem en coves,
però eres nòmades, és a dir,
no es quedaven el mateix lloc sempre,
segons les situacions i necessitats,
es movien d'un lloc a un altre.
Es vestien amb la pell dels animals
que menjaven.
Dels animals caçats, en feien la seva roba.
Totes les armes que utilitzaven
com ganivets i llances
les creaven a partir
de pedres i ossos.
A l'època del neolític
hi va haver un gran canvi:
les persones van deixar de ser nòmades
ja que van començar a conrear la terra
per tal d'obtenir aliment.
L'agricultura va instaurar el sedentarisme.
També vam començar a domesticar animals
amb l'objectiu d'aconseguir aliment
com la llet, carn, etc
A més a més, es van desenvolupar
organitzacions socials més complexes.
Cada persona tenia una tasca específica assignada,
podien ser agricultors, ramaders, ocupar-se d'algun sector...
Anteriorment, al paleolític, no hi havia rols assignats
i cadascú feia una mica de tot.
Al neolític, cada persona tindrà una feina específica.
A l'edat dels metalls,
es va descobrir
que amb el foc es podien
fondre els metalls
i fins i tot barrejar-los
i crear-ne de nous.
Així es van crear estris
més duradors i de millor qualitat.
L'edat antiga
comprèn el període
des del 3.000 a.C.
fins a la desaparició
de l'imperi romà.
L'any 476 dC.
Però què significa això de
abans de Crist
i després de Crist?
La història
l'han escrit els europeus,
és a dir nosaltres,
que majoritàriament erem cristians
i es van considerar
que el naixement de Jesús
era una data significativa
que marcava l'any zero
i diferenciava dues etapes,
abans i després de Crist.
Però arreu del món
hi ha d'altres sistemes diferents.
L'occidental tradiscionalment
fa anra "aC i dC".
A l'edat antiga,
es van donar les primeres
grans civilitzacions que
desenvolupant diferents cultures en grans nuclis urbans.
A Egipte es construïren ciutats
amb grans piràmides
que encara es conserven.
Els grecs
van aprofundir el coneixement
científic i filosòfic.
I van crear un sistema polític,
diferent dels anteriors:
la democràcia,
actualment vigent.
Els romans
es van anar expandint
per tota Europa.
Van impulsar noves lleis
i expandir el llatí.
Aquesta llengua es va estendre
i van anar derivant
fins a originar
les llengües romàniques:
com el català, l'aranès,
el gallec, el francès, etc.
L'edat mitjana s'inicia
a partir de la caiguda
de l'imperi romà,
l'any 476 dC
i acaba amb el descobriment d'Amèrica, l'any 1492.
L'Europa de l'edat mitjana
era monàrquica,
és a dir, que manava
el rei o reina
dels diferents llocs.
El poder absolut
del rei o reina
era atorgat
per designació divina.
Per exercir
aquest poder absolut
necessitaven la complicitat
dels nobles.
Els quals rebien terres
a canvi del seu suport
en la guerra,
i fidelitat incondicional.
Esdevenien vassalls,
i eren l'exèrcit real
tot sostenint el poder del monarca.
La societat estamental medieval
estava estructurada piramidalment,
i estratificada per classes fixes
determinades pel naixement.
De manera que,
els nobles ho eren
des del naixement fins a la mort.
I no era possible ascendir, ni el contrari,
de classe social,
malgrat que una família
de nobles podia perdre la riquesa
no perdia la classe social.
Dins el sistema estamental
es diferencien les classes privilegiades,
el clergat i la noblesa,
de les classes no privilegiades
majoritàriament camperols, artesans, etc,
la majoria molts pobres,
i sense cap mena de poder.
Aleshores,
la població vivia
en un entorn rural,
amb activitat agrícola.
Però poc a poc,
es va anar produint
una migració
cap a les ciutats.
Aleshores les ciutats
eren emmurallades,
i quan la població urbana va créixer
es va sobre poblar tant,
que ja no s'hi cabia
i van començar
a edificar fora muralla.
Es determina l'inici
de l'Edat Moderna
amb el descobriment d'Amèrica.
el 1492, fins a la Revolució Francesa,
el 1789.
El "descobriment d'Amèrica"
és un terme designat pels espanyols,
i no és de tot encertat,
perquè a Amèrica
ja hi vivien persones abans,
el mateix que a Europa.
Encara que es desconeixien
els uns dels altres.
Va ser en aquell moment
quan es van trobar.
Però no va ser un bon encontre.
La societat de l'època
estava dividida,
i clarament es diferenciaven
dos grans grups.
D'una banda, els privilegiats:
el clergat i els nobles
que vivien ostentosament bé
amb luxe i podien dur armes,
vivien sota lleis diferents,
eren exempts d'impostos,
posseïen les terres,
vivien en grans castells i palaus,
i tenien diferents propietats.
D'altra banda, els no privilegiats
la classe majoritària,
vivien en pitjors condicions,
eren els camperols,
i els habitants de les ciutats
que formaven la burgesia.
No se'ls permetia dur armes,
havien de pagar impostos
dels diners que feien treballant,
les terres eren propietat dels nobles o del clergat,
a qui burguesos i camperols
pagaven impostos del seu treball
i vivien amb dificultats.
La jurisdicció diferia per estaments.
Les lleis eren molt més severa i rigorosa
amb els no privilegiats.
Hi havia una gran desigualtat
herència i continuació de l'època medieval.
L'economia era bàsicament,
agrària,
ramadera,
artesana.
Els que reeixien econòmicament,
van esdevenir una nova classe,
la burgesia,
i eren més aviat urbanites.
Bons artesans, mestres d'oficis,
comerciants,
i professionals lliberals com:
notaris, metges, etc.
Com veieu,
la desigualtat de classe, el contrast
entre la vida luxosa de pocs a base del patiment de molts
va generar un conflicte de privilegi,
que va portar conseqüències...
No tot va ser negatiu a l'edat moderna,
es van fer descobriments científics
entre els quals destacaria:
el telescopi de Galileu,
i d'Isaac Newton,
la llei de la gravetat.
L'Edat contemporània,
s'inicia a partir
de la Revolució Francesa
el 1789
fins a l'actualitat.
La nostra era actual.
Estem parlant de la cinquena etapa
de la història, la que estem vivint.
La Revolució Francesa
tenia per objectiu
l'abolició de la monarquia,
per a constituir una república,
que atorgués als ciutadans
els mateixos drets a tots i llibertat.
Més endavant,
es va donar
la Revolució Industrial
que va portar
grans canvis socials
en l'economia i en la tecnologia.
S'havia passat
del tradicional treball manufacturat, individual i artesà,
al sistema mecanitzat
i la producció en sèrie feta per peons a les fàbriques.
Fet que va comportar
un canvi social.
L'invent de la màquina de vapor
que utilitzava el carbó
per produir energia amb la seva combustió
i accionar les màquines.
Es va aplicar al transport
i es va inventar el tren de vapor,
com també el vaixell de vapor,
guanyant velocitat en el transport
respecte als antics models més lents.
També es va inventar l'electricitat,
l'ús del petroli,
i es desenvolupar la indústria química.
Els petits tallers de sastreria
i modisteria
es van transformar
en grans fàbriques de confecció,
que produïen a gran escala
i en molt menys temps.
La societat es mantenia dividida,
ara, d'una banda, hi havia
la burgesia industrial
que eren els propietaris de fàbriques
gent adinerada
que obtenia beneficis del negoci
i d'altra banda,
els obrers, es a dir,
els treballadors de les fàbriques.
Per tant la societat
no havia pas millorat,
tornava a produir-se
la segregació per classes.
De la tècnica contemporànea
es poden ressaltar
aspectes positius
i de negatius,
en l'àmbit científic
hem descoberts una sèrie
de planetes amb aigua
i amb característiques
similars a les de la Terra.
Qui sap si hi tindran vida!
Per altra banda hi ha fets negatius
associats al desenvolupament científic
com ara l'aplicació armamentística
amb la seva capacitat de destrucció massiva.
En l'àmbit artístic
es van introduir grans canvis
i noves formes artístiques inedites
com ara el còmic,
l'animació,
la fotografia, el cinema,
els videojocs...
I recentment,
la humanitat ha inventat màquines
que han modificat la comunicació
amb l'ús d'internet i la telefonia mòbil.
Ara puc comunicar-me
amb un amic
de la remota Xina,
podem fer videotrucades
veure'ns i parlar
en temps present.
També en el transport
s'ha inventat el cotxe,
el vaixell, la moto...
Fins i tot l'avió
i el coet que pot portar-nos
a la Lluna.
En l'àrea de la medicina
els avenços permeten
tractar i guarir malalties
que abans eren incurables.
La humanitat tecnològicament
ha millorat
però no en poden dir el mateix
de l'ètica, oi?
Encara som
uns éssers egoistes
des de l'edat antiga,
passant per totes les èpoques
continuem amb el mateix egoisme
però ara és més perillós que mai
per tenir nosaltres més poder tecnològic.
Abans ens matàvam a la guerra
amb una llança o amb una petita arma
en canvi ara podem fer anar
bombes de destrucció massiva
que poden acabar amb tot.
Abans es pescava un peix
amb una canya
i ara amb el sistema d'arrossegament
n'atrapem i matem a milers... I així amb tot...
Un poder desmesurat per qui som,
cal reflexionar sobre la nostra naturalesa
i mira de posar fi a l'egoisme
per possibilitar un futur millor
amb menys patiment
pel planeta Terra.